A távolban talán
vagy itt a közelben
apa kávét tölt anyának,
míg ő vasal csendesen.
Egy nagy házban talán,
mit hegyek rejtenek
anya a zongoránál ül,
apa a számlák felett.
Fiatalok
és okosak.
Képeket gyűjtenek és poharakat.
biztosan jók.
Ez kétségtelen.
Csak egyszer hibáztak: elhagytak engem.
Eljött az idő,
és reggelre talán
itt lesznek, s azt mondják: drágám,
talán.
Apa olvas
és varr a mamám.
Ruhát varr nekem egy szekrénnyit tán.
Apa kemény,
szigorú tán.
Mit bánom én, ha az én apukám!
Talán mai imám
meghallgatásra lel,
eljön majd értem a papám
talán.
Keserves egy élet ez!
Nincs törődés! Csak csalás!
Nincs ölelés! Csak rúgás!
Keserves egy élet ez!
Nem hallgat meg senki sem,
gyötrődünk keservesen.
Durva pokróc! Nem gyapjú!
Éhség kínoz! És szomjúság!
Keserves egy élet ez!
Mintha mindig süvítene a szél.
Mintha ránk sosem sütne a Nap!
Csüggedés mar, az ember nem remél.
Nem kesergünk, jöjjön hát a harc!
Senki nem oszlatja el rémálmaid.
Senkit nem érdekel, mi bánt belül.
Senki nem törli le a könnyeid.
A sok könnybe e ház tán elmerül.
Sok üres gyomor!
Rothadó szagok!
Csupa könny és bú!
Ne várd a holnapot!
Sosem jön a Mikulás.
Mikulás? Az ki? Ébredj már!
Törődést hiába vársz!
Hiszen ez egy árvaház!
Keserves egy élet ez!
Felsikáljátok ezt a kócerájt!
Ragyogjon, mint a Kristálypalota!
Tépd ki minden szőrszálát!
Döfd belé a vasvilláját!
Mérgezd meg az italát!
Szeretem, Miss Hannigan!
Munkára! Mozgás!
Ágyat húzni!
Mondom, munkára!
Keserves egy élet ez!
Törődést hiába vársz!
Hiszen ez egy árvaház!
Keserves egy élet ez! Keserves egy élet ez!
A mázlista, már szabad!
New York utcáin szalad.
A szüleit megtalálja.
Holnap lesz már családja.
Nincs több gyötrelem
A Nap kisüt majd
Holnap.
Tedd rá minden cented, hogy holnap
kisüt a Nap!
Gondolj arra, hogy majd
Holnap
eltűnik a sok könny és a bánat,
ha süt a Nap!
Ha egy szürke nap rám tör a magány,
emelt fővel mosolyra húzom a szám.
A Nap kisüt majd
Holnap
Csak addig várj, míg eljön a holnap!
Jönnie kell!
Ó, holnap, ó holnap!
Szeretlek, holnap.
Csak egy nap, és itt leszel.
Ha egy szürke nap rám tör a magány,
emelt fővel mosolyra húzom a szám.
A Nap kisüt majd
Holnap.
Csak addig várj, míg eljön a holnap!
Jönnie kell!
Ó, holnap, ó holnap!
Szeretlek, holnap.
Csak egy nap, és itt leszel.
Ó, holnap, ó holnap!
Szeretlek, holnap.
Csak egy nap, és itt leszel.
Kislányok! Kislányok!
ahová csak nézek, őket látom!
Kislányok! Kislányok!
Ha csak eszem, alszom vagy lélegzem.
Csak egy asszony vagyok, tele érzésekkel.
Bár egy férfi fülem harapdálná!
De senki nem harap engem.
Hát miért váltam én az év anyjává?
Kis orcák! Kis fogak!
Körülöttem minden apró!
Ha kicsavarok egy kis nyakat,
biztos felment engem a bíró!
Sok asszonyon gyémántok lógnak.
Míg másokon gyöngyök és láncok.
Bezzeg én, a szerencsés!
Lám, mik lógnak énrajtam:
Kislányok!
Utálatos kis cipő,
kis zokni és minden kis limlom!
Nem bírnám ily soká,
ha nem volna ilyen jó humorom.
Egy nap a szeplőikre lépek!
A fürtjeiket kivasalom!
Küldj jeget! Küldj járványt!
Bármit, ami nagyon árt
egy kislánynak!
Vár rám a bolondokháza,
eszelősök és félnótások.
Ott maradok, amíg tudok,
míg el nem tűnnek a földről
a kislányok!
Sok asszonyon gyémántok lógnak.
Míg másokon gyöngyök és láncok.
Bezzeg én, a szerencsés!
Lám, mik lógnak énrajtam:
kislányok!
Cecile rendel neked ruhát.
Új ruhákat fogok viselni?
Mrs Greer a fürdődért felel.
Tényleg? Fürdő? Csak nekem?
Annette ágyaz este és reggel.
Lesz egy saját ágyam?
Azt hiszem, jó lesz itt nekem.
A medence itt, balra van.
Medence? A házban?
Teniszpálya és tornaterem.
Nem tudok teniszezni.
Ma délre jön az oktatód.
Holnapra profi játékos leszel!
Azt hiszem, jó lesz itt nekem.
Ha felébredsz, hívd Drake-et!
És itt a reggeli.
Az ősz hajú
Mrs Pugh
a tálcát kiviszi
A játékot felveszi más.
Ezt nem fogják elhinni a lányok!
Nem dolgozni jöttél, szívem.
Csak egyet szeretnénk,
ha többet tehetnénk.
Azt hiszem, jó lesz itt nekem.
Rideg volt életem, és
kezem didergett.
De szép ez! Istenem!
Valaki csípjen meg!
Egy gyermek hiányzott ide.
A szerepem tetszik nekem!
Reméljük, hogy érted,
itt mi vagyunk érted.
Már tudom, jó lesz itt nekem.
Mi adja varázsod?
Nagy vagy,
zajos,
rideg.
New York City,
évekig nem hiányzik.
Aztán, megint, megejt.
Ahol a taxisok visszabeszélnek.
Idéznem nem szabad.
ahol az árusok visszabeszélnek.
Tudod, hogy mi vagy.
New York City.
Túl zsúfolt, túl őrült.
Túl forró,
túl hűvös.
Túl késő,
lenyűgöz
megint
New York City.
Az alkony hangjai:
felhőt karcol sok ház.
New York City.
Gazdagság és nyomor.
A nagy pompa elszáll.
Házaid az eget súrolják.
Polgármestered apró.
Nincs olyan város, mely tehozzád
hasonlítható.
New York City.
ezernyi képeslap!
Tömeg, gondok.
Te vagy a legjobb
Éljen
New York City!
A Times Square sugárzik!
Lüktet,
Vibrál.
Elüt!
A város tündöklő, kápráztató.
Csillog,
villog,
ragyog.
Itt élek, mégis új számomra mind
e sok csoda dolog!
New York City!
Ma reggel érkeztem.
Kis pénz,
csomag
meg én.
New York City!
Figyelmeztetlek:
ott fenn,
rám vár
a fény!
Megmondja Gershwin vagy Kaufman és Hart,
mi a kedvenc helyünk.
Bár Kaliforniában keresnek dollárt,
ide jön levelük.
New York City!
Holnap luxuslakás!
Ez felemel.
Ma még
motel.
Miért ne?
Ez New York City!
New York City!
Sosincs itt megállás.
Tömeg,
gondok.
Te vagy a legjobb.
Éljen
New York City!
Ne küzdj!
Pihenj!
Kislány,
aludj
szépen
New York Cityben!
Emlékszem még drága jó anyánkra.
Altatódalt dúdolt nekünk:
Van egy hely, ami nem hasonlít másra.
Oda kell jutnunk, amíg élünk.
De a törvényes út nem vezet oda.
Cinkeld a kártyát!
Ólmozd a kockát!
Drága anyánk, tudjuk, hogy
ott lent hallasz.
követni fogjuk, anyánk szavát.
Aranyút!
Délig alhatunk.
Anya szólt:
Aranyút!
Máris indulunk.
Aranyút!
Aranyélet vár.
Juss oda! Ez az egyetlenegy cél!
Aranyút!
És ha ott vagy,
és ha ott vagy,
állj!
Gürcölsz, míg pár dollárt lopsz és félreraksz.
De Annie-é Warbucks.
A kis taknyos!
A szegénységtől lassan megőrülünk!
Míg mi sínylődünk,
ő milliomos.
Talán mégis Annie lesz a megoldás.
Hogy sok pénzt szerezzünk.
És ne keveset.
Talán segíthet ebben némi csalás. 675 hianyzo
- Where would that put us? - Tell her. 676 hianyzo
Give you one guess!
Aranyút!
Annie, odaviszel.
Úgy bizony!
Aranyút!
Ez az, ami nékünk kell!
Eljött az idő,
és reggelre talán
itt lesznek, s azt mondják: drágám,
talán.
Barátom, fel nem öltözött,
ki nem mosolyog.
Mindegy, mi van rajtam
a főutcán vagy a soron.
A lényeg fültől fülig van,
nem a kabátodon.
Az számít.
A bájos Boylan nővérek!
Ó, szenátor, ó, házmester,
ég veled, de el ne feledd,
fel nem öltözött,
ki nem mosolyog.
Hé, csavargó!
Hé, fess fiú!
Mindkettő stílusos. Barátom,
de fel nem öltözött.
ki nem mosolyog.
Ha új ruhád sikkes, elegáns,
messziről ragyog, barátom,
de fel nem öltözött,
ki nem mosolyog.
Mindegy, mi van rajtam
a főutcán vagy a soron.
A lényeg fültől fülig van,
nem a kabátodon.
Az számít.
A bájos Boylan nővérek!
Ó, szenátor, ó, házmester,
ég veled, de el ne feledd,
fel nem öltözött,
ki nem mosolyog.
Mindegy, mi van rajtam
a főutcán vagy a soron.
A lényeg fültől fülig van,
nem a kabátodon.
Az számít.
Ó, szenátor,
ó, házmester,
ég veled, de el ne feledd,
fel nem öltözött,
hiába fess ümög,
ki nem mosolyog,
mosolyog, mosolyog,
Mosolyogj!
Aranyút!
Ez az, mi nékünk kell!
Vagyont szereztem,
és jött újabb vagyon.
Rólam írt minden lap
lépten-nyomon.
De valami hiányzott,
és csak most derült ki,
a valami, az valaki.
De ki?
Ünnepelt beszédek,
viharos siker
két egyetemen, mely
viseli nevem.
De valami hiányzott,
ha nem volt mit tenni.
A valami, az valaki,
de ki?
Ó, vajon ki lehet?
És honnan tudhatnám,
hogy önmagamért szeret,
és szüksége van rám?
A világ egy kagyló.
A gyöngy elveszett.
De lám, megtaláltam
kincsem benned.
Valami hiányzott,
de örömöm nagy.
Tudom, ami hiányzott, te vagy.
Te meg én együtt!
Örökre csak mi.
Hozzád kötődöm.
Nem választ el semmi.
Nem baj, ha nem süt a Nap, az ég azért kék.
Nem kell már semmi más, csak te még.
Meghódítottál,
szívem megejtetted.
Az élet egy dal.
Mert te azzá tetted.
Miért hallom tőled mindig azt, hogy "hu hu hu"?
Rajtad kívül minden "hu hu"!
A tegnap borzalmas volt!
Én is mondhattam volna!
A tegnap borzalmas volt!
Elmúlt. Tegnap.
Nem ma.
Én szegény vagyok.
Én pedig gazdag.
De nincs a földön,
mi tőled elválaszt.
És ha eztán almát árulok reggelente,
nem kell már semmi más, csak te.
A tegnap borzalmas volt.
Én is mondhattam volna.
A tegnap borzalmas volt.
Elmúlt. Tegnap.
Nem ma.
Egy pár vagyunk már.
Nagy a boldogságunk.
Mint Fred és Adele,
a felhőkben járunk.
Álmunk valóra vált, ó, mondd mi a címe!
Nem kell már semmi más...
Nem kell már semmi más, csak te!
Csacsiság sírni.
Félni minek?
Meglásd, velük is jó lesz neked.
Csodásan élsz majd. Hidd el, nekem!
Ez rögtön látszik a szüleiden.
A Nap kisüt majd
holnap.
Tedd rá minden cented, hogy holnap
kisüt a Nap!
Gondolj arra, hogy majd
holnap
eltűnik a sok könny és a bánat,
ha süt a Nap!
Ha egy szürke nap rád tör a magány,
emelt fővel mosolyra húzod a szád.
A Nap kisüt majd
holnap.
Csak addig várj, míg eljön a holnap!
Jönnie kell!
Ó, holnap, ó, holnap!
Szeretlek, holnap.
Csak egy nap, és itt leszel.
Vár rám a bolondokháza,
eszelősök és félnótások.
Ott maradok, amíg tudok,
míg el nem tűnnek
a kislányok!
Te meg én együtt!
Örökre csak mi.
Hozzád kötődöm.
Nem választ el semmi.
Nem baj, ha nem süt a Nap az ég azért még kék.
Nem kell már semmi más, csak te még.
Meghódítottál,
szívem megejtetted.
Az élet egy dal.
Mert te azzá tetted.
Álmunk valóra vált, ó mondd, mi a címe!
- Nem kell már semmi más... - Semmi más...
Nem kell már semmi más, csak te!